Din episoadele anterioare...
De ce să nu mă întâlnesc cu el?
Fiindcă nu e potrivit pentru tine.
Și cine ar fi?
Nu vreau să se întâlnească cu tipul ăsta.
Cred... că aș vrea să se întâlnească cu mine.
Ce mai pețitoare, mama ta.
Nu vă grăbiți și... poftă bună.
N-a fost niciodată o femeie subtilă.
Îi place să dea indicii.
Dr Keeton, Charlie are familie, nu?
Părinții lui l-au abandonat când avea 9 ani.
Nu e corect față de tine ceea ce îi fac lui Abby.
Și-ar dori să o las să se ducă, dar eu nu pot.
Cât e ceasul?
- Trebuie să plec la serviciu. - Așa devreme?
Doctorii buni ajung la serviciu devreme.
Dar doctorii buni pot să-și ia concediu medical, nu?
Vezi tu, la noi acasă există un concept.
Se numește "pasul rușinii"
și chiar aș vrea să-l fac până nu se trezește mama ta
să vadă că sunt o prostituată ieftină.
Prostituată?
Vorbești spaniola din ce în ce mai bine.
Bună ziua, dră dr Brenner!
Ea este Lily, doctorița mea americană.
Din fericire pentru mine, face vizite la domiciliu.
- Bună. - Dacă voiai să te furișezi de aici, iubito,
trebuia s-o faci puțin mai devreme.
- Credeam că începem săptămâna viitoare. - Vine ploaia. Începem acum.
- Ce începeți? - Recoltarea. Va fi multă coca
prin preajmă, deci poate tu...
Vei veni la cina recoltei, deseară.
Mamă, ți-am spus că o faci să se simtă prost.
Te simți prost, dră doctor?
Nu atât mă simt prost, cât nu sunt pregătită
să particip la făcutul cocainei.
Coca. Voi...
Voi dați-i drumul, sărbătoriți, fiindcă...
Felicitări pentru recoltă. E... ceva.
O să-i treacă. E sensibilă.
Ai fermoarul deschis.
Nu!
Chestia asta cu coca nu va trece niciodată?
Întotdeauna va exista.
Ne vedem peste o săptămână.
Măcar recolta e doar o dată pe an, nu?
De șase ori pe an. E o cultură foarte prolifică.
Bine ai revenit.
Cum se simte Abby?
Are dublă pneumonie.
Doctorii din San Miguel au lăsat-o fără niciun tratament timp de o săptămână.
Dacă n-aș fi îndopat-o eu cu două antibiotice, cu steroizi
și cu albuterol de urgență, ar fi murit.
E un tratament cam agresiv.
Doctorul ei l-a numit "extrem". I-am zis că-i "depășit".
Te simți bine? Ești cam palidă.
N-am dormit suficient.
Lasă boala de inimă.
Treaba asta de birou mă omoară. Serios.
M-am împuns cu capsele.
M-am tăiat în hârtie.
Te-ai pus vreodată pe o pioneză? Eu, da.
Poate ar trebui să mă uit.
Mi-a fost dor de tine.
Aud un fluierat.
- Știi ce înseamnă. - Otis Cole a făcut ceva.
Da, iar astea-s veștile bune.
- Și Zee crede la fel? - Credeți-mă, nu se plânge.
Dar azi nu e vorba despre viața mea cea însorită și fericită.
Știu că ai avut o săptămână urâtă,
deci cred că am exact lucrul care să te înveselească.
E un tip în curte căruia trebuie să-i coși mâinile la loc.
Ambele? Genial. Ia trusa ortopedică
și pe cea de chirurgie plastică și ne vedem în sala de operație.
Ce-i asta?
- Vezi cum i s-au luminat ochii? - Cred că deja salivează.
Sunteți amuzanți.
Ia băgați-vă asta în fund.
Nu-ți pot oferi decât o pereche de parașutiști prinși într-un copac.
Am chemat-o deja pe Brenner acolo.
- Poate nici atât nu mai ai de făcut. - Măgarule.
Hai. Tot ne distrăm. Vedere la ocean, copaci în care să te urci...
Să fim ca frații.
Sper să fie ceva de cusut.
Păi, am câțiva nasturi lipsă la cămașă.
Te poți ocupa de ei mai târziu.
Sunt dr Keeton. El e dr Cole.
Vă vom consulta până vine echipa de salvatori
- să vă dea jos. - Salut. Sunt umilită să vă cunosc.
Asta-i freza pe care o vreau. Ce amuzant.
Încercam să i-o descriu.
Nu-i nimic amuzant, Charlene.
Haide, tot e puțin amuzant. Suntem tefere.
Nu-i nimic grav. Fran are câteva răni superficiale
în zona pretibială, bilateral.
Ce jargon ai.
Și eu sunt medic. Veterinar. Dar zgârietura e aceeași
pe un picior de elefant și pe soția mea, nu?
Mersi că mă compari cu un elefant.
Sunt egale și reacționează la lumină. Te doare undeva?
Doar orgoliul. Am 50 de zboruri la activ.
E prima oară când am convins-o să vină cu mine și ne-am dus direct în copac.
Creasta asta e recunoscută pentru vântoasele afurisite.
Asta înseamnă vânturi înfricoșătoare, iubito.
E bine de știut pentru ce am ales asta în locul unui masaj.
- Sunteți în vacanță? - Un fel de a doua lună de miere.
Ne-am distrat grozav, nu, Franny?
Sigur. Chiar grozav.
Keeton, Cole! Vreți să urc și eu?
Nu, ne ocupăm noi! Sunt doar răni minore.
LA CAPĂTUL LUMII Sezonul 1 Episodul 12 Ține-mă strâns
Traducerea Andrada2003-BlackAmber/SubTeam pentru www.subs.ro
Ceva miroase bi...
Cina a făcut un ou.
- De când? - De când am vorbit cu ea.
Ideea e să vorbești precum un cocoș.
Cum a convins-o?
Uită-te la tine. Mesaje din poiată.
Ți-e foame, omule? Cred că mai are câteva.
Când pleacă?
M-a trezit cu noaptea-n cap. L-am auzit cum suspină.
A văzut un curcubeu dublu. Era foarte emoționat.
Nu poți avea ceva serios cu tipul ăsta.
Despre ce vorbiți?
Deci, e vorba doar de sex.
Și omletele sunt bune.
Premiul cel mare! Păcat că sunt vegetarian.
Fuller, vrei și tu?
Nu, e în regulă.
Mulțumesc.
Bună.
Urâtă tăietură.
E în regulă. Aștept pe cineva.
Păi, în timp ce aștepți,
putem intra în clinică să mă uit puțin la asta.
E în regulă. Îl aștept pe Palomito.
Nu știu cine-i Palomito, dar chiar trebuie să curățăm asta
- până nu se infectează. - Îl aștept pe Palomito.
Mi-a spus să vin aici. Vezi? Mi-a trimis o scrisoare.
- Bine. - E totul în regulă?
Lucrează aici cineva pe nume Palomito?
Domnișoară, cine e Palomito?
Eu sunt.
Palomito.
Bună, mamă.
- Bună! - Bună.
Minard, ai un minut? Cred că am febră.
Vrei s-o chem pe Zee? Cred că până și Charlie se poate ocupa.
Tu ești aici și știu că-mi vei spune direct.
- Ai arătat și mai bine. - Asta e.
Să văd pulsul.
- Ce-s astea? - M-am tăiat în hârtie.
Am tratat infecția cu unguente locale.
Credeam că s-au retras.
- De cât timp le ai? - De o săptămână, zece zile.
Arată mult mai rău decât aseară.
Dacă din cauza asta am febră...
- S-ar putea să ai deja infecția în sânge. - Sau mai rău.
Nu putem afla decât într-un singur fel.
Pe aici.
Charlene, mă ții prea strâns! Mă doare!
- Dă-mi drumul! - Nu pot.
- Nu pot. Nu pot. - Doamne...
Bine. Suntem aici. E în ordine.
- Ne ocupăm de voi. - Când ne-am lovit de stânci,
aveam brațele în jurul ei. Am simțit cum i se sfâșie pielea.
Dați-i oxigen și multe perfuzii intravenoase.
- Are hemoragie. - Dumnezeule!
Am încercat s-o opresc. Mi-am pus mâna pe tăietură și am strâns.
- Nu ai pus mâna pe tăietură. - Ții vasul care sângerează.
Sfântă Fecioară! Ești aproape doctor!
- Aproape. - Și când te gândești
că-ți era frică de întuneric, fiule.
Când era mic, stătea în poala mea și îi cântăm.
Teresa, e o tăietură urâtă.
- Va trebui să mai cos câteva copci. - Nu-mi permiteam să vin cu autobuzul,
așa că am sărit într-un tren în Los Azuelas. Mă rog, în mare parte.
Asta e la mii de km depărtare. Ai sângerat de atunci?
Nu l-am văzut pe Palomito de cinci ani.
Am primit scrisoarea de la el și n-am mai așteptat nicio zi.
Charlie, îmi aduci te rog încă un pachet de fire?
Da.
E mult să nu-ți vezi fiul timp de cinci ani.
Știu cum pare. N-am avut niciodată o sănătate prea bună.
Sunt așa obosită mereu. Uit lucruri.
Am pierdut multe slujbe.
Pe toate.
De-asta ai plecat?
Am împrumutat bani de la niște oameni și nu i-am mai putut da înapoi,
iar ei au început să-mi amenințe familia și pe mine.
- Am zis că îi va fi mai bine fără mine. - Și ce i-ai spus?
Că mă duc în oraș să cumpăr cafea.
Cam lungă excursia pentru cafea.
N-am știut cum să-i spun altfel. Tu cum i-ai spune fiului tău...
Se descurcă bine.
Fire de nylon de 4, dr Fuller.
Mulțumesc, domnule doctor.
După cum zice dicționarul meu spaniol-englez,
- "Palomito" înseamnă "micul porumbel". - Mă cheamă Charlie.
Da. Înțeleg de ce. Mama ta...
Întotdeauna a fost așa. Ce-i cu ea?
La simptomele pe care le are...
oboseală, pierderi de memorie, migrene...
pot fi multe lucruri, probleme cu tiroida, anemie, vasculită.
I-am spus că lucrez cu unul din cei mai buni medici din zonă.
Dacă o poate face bine cineva, el este.
Ar trebui să-l rugăm pe Keeton s-o consulte.
Nu mă refeream la Keeton.
- O să văd ce pot face. - De ce, Cole e ocupat?
Ești prea ușor de păcălit, omule.
- Porumbel micuț și rău. - Taci din gură.
Porumbel micuț și rău. Nu te iert.
Am vorbit cu Clark, pregătește sala de operație.
Poți localiza hemoragia?
Poate fi artera splenică. Sau poate fi cea mezenterică.
Nu văd nimic, dar măcar hemoragia
- e sub control. - Bravo, Charlene.
- Începe să mă doară încheietura. - Asta fiindcă ți-ai fracturat ambele oase.
Nu pot intra să ți le imobilizez.
Am putea introduce o pensă vasculară în locul mâinii ei.
Charlene poate avea leziuni intra-abdominale.
Nu-mi pot da seama din poziția asta, dar dacă îi dă drumul...
Dacă îi dă drumul și noi nu-i putem localiza artera...
Mergem pe bâjbâite. Nu putem aspira sângele.
Charlene, uită-te la mine. Uită-te la mine.
Știu că te doare. Ți-ai rupt rău încheietura,
dar dacă îi dai drumul, va avea hemoragie masivă. Înțelegi?
Hemoragie masivă? Deci va trebui...
- Va trebui să stăm așa? - Va trebui să stați așa.
E endocardită. Infecția bacteriană ți-a afectat inima.
De-asta mă simt de parcă o hoardă de elefanți îmi tropăie pe piept?
Te umflu de antibiotice injectabile.
Nu vor avea niciun efect, știi doar. Inima mea e prea slabă.
Am făcut bungee jumping nu o dată.
Ești medic. Să nu mai spui asta nimănui.
Am făcut scufundări, parapantă...
Și m-a pus la pământ o nenorocită de tăietură în hârtie.
Să-mi scrii asta pe cruce, bine?
- Știi ceva? Îl chem pe Keeton. - Nu, e pe teren.
Cred că ar vrea să se întoarcă pentru așa ceva.
A sunat că are doi pacienți, unul în stare critică.
Nu va putea să se concentreze dacă își face griji din cauza mea.
E o nebunie. O să vrea să știe.
Nu se poate ocupa el, Minard.
- Nici eu, deci... - Alo, eu sunt pacienta.
Eu iau hotărârea, da? Am zis "nu".
Iar acum nu cred
că mai pot vorbi despre asta.
- De ce? - Fiindcă parcă îmi pierd pulsul.
Frecvența cardiacă de 29. Dă-mi atropina și padelele de resuscitare!
Tot venea acasă și spunea că a aruncat mingea așa departe
că n-a mai găsit-o,
- iar eu îi tot cumpăram mingi. - Le vindea?
Aceluiași magazin de unde i le cumpăram eu.
- Am cumpărat aceeași minge de 50 de ori. - De mic era pușlama.
Nu știu. Mi se pare că n-ai probleme cu memoria.
Trișez. Țin totul aici.
Tot ce mi s-a întâmplat în viață, pe unde am fost.
- I-l voi da lui, într-o zi. - Deci te-ai întors?
Palomito vrea să-mi arate apartamentul lui.
Grozav, dar...
Cum rămâne cu cei care te urmăresc?
- Încă te mai... - Cine ți-a spus despre ei?
Tu. Ai probleme?
- Poate te ajut. - Nu. Nu-i cunoști.
Sunt foarte... știu cum să te urmărească.
Bine, dacă pot să te ajut cu ceva, spune-mi.
Îmi poți aduce mai multă hârtie, domnule doctor?
Cred că ar fi mai bine să te odihnești puțin.
Oamenii din patul ăla...
Tot râd, nu mă lasă să adorm.
Bine, o să-i rog să facă liniște.
Mă scuzați. Am aici o doamnă care...
Nu i-am spus nimic.
Niciodată n-aș face așa ceva. Nu știu dacă putem avea încredere în el.
E schizofrenică. Are toate simptomele clasice.
Manii paranoice, halucinații auditive. Nu se poate integra în societate.
I-am făcut analizele. Din punct de vedere fizic, n-are nimic.
- Bietul copil. - Deci, ce facem?
Cel mai apropiat spital de psihiatrie este în Chimbote.
E la 300 de km distanță, dar e bun.
Nu și-a văzut mama de cinci ani. În ziua în care apare, o trimitem iar departe?
Bolile mentale severe nu pot fi tratate aici.
N-avem nici medicamentele necesare.
Va avea nevoie de mai multe ture de antipsihotice diferite.
Zee, i-am spus lui Charlie că o pot trata
și el așa crede.
Banda ar trebui să-ți țină mâna fixă, dar va trebui să vă ridicăm
- în același fel cum ați căzut. - Cu parașuta?
Cred că am cam terminat cu sportul ăsta, așa-i, Fran?
Vă vor lua cu harnașamentul ăsta.
- Acum ține-ți mâna cât poți de fixă. - Fran?
Îi scade tensiunea. Își pierde cunoștința.
Doamne, ce i se întâmplă? Ce...
Perfuziile la maximum. Dați-i mai mult oxigen. Dă-i drumul!
Ce-am făcut? O țin strâns! Mă doare ca dracu, dar o țin strâns!
Charlene, te descurci de minune. Doar că ea nu mai primește suficient sânge în creier.
Tot ce putem face acum este s-o băgăm în operație cât de repede.
Doamne Dumnezeule. Îmi pare rău, iubito. E doar vina mea. E numai vina mea.
- Trebuie să-și țină mâna nemișcată. - Charlene, calmează-te.
Eu am făcut-o să vină aici. Ea nici n-a vrut.
O sun de zece ori pe zi doar ca să-i aud vocea.
Am târât-o după mine peste tot... La sală, la benzinărie.
Am sufocat-o timp de 17 ani. Asta ne-a distrus căsnicia...
Și acum o omor și pe ea.
Nu, nu. După cum văd eu lucrurile, asta o ține acum în viață.
Faptul că am fost o disperată nesigură și sufocantă?
Crezi sau nu. Ține-o bine până vă ducem
- la clinică, apoi ne ocupăm noi de ea. - Bine.
- Dă-i drumul! Ridică-le! - Bine.
Dacă erai curioasă, când primești impulsuri de curent electric în piept
în fiecare secundă, te simți exact cum ai crede că te poți simți.
Parcă te izbesc.
E singurul mod în care îți putem menține acum bătăile inimii.
Îmi pare rău.
Am chemat... elicopterul.
- Minard... - Ce-i? Ai zis doar fără Keeton.
N-ai zis nimic despre altcineva.
Bine, atunci măcar nu mai face fața asta
- de parcă cineva ar fi împușcat un cățel. - Te rog. Urăsc cățeii.
Fac caca și apoi îți sar în poală.
Are tensiunea mică. E în stare prea gravă pentru un drum cu elicopterul.
- Va trebui s-o stabilizăm mai întâi. - Keeton e pe drum încoace?
Nu. Nu vrea să-l anunțăm.
Iubito! E doctor bun.
Nu și când e vorba de cei pe care-i iubește.
Va trebui să facem ceva cu padelele alea.
Îi ard pielea. Va trebui să-i punem un stimulator cardiac adevărat.
Este un stimulator extern în magazie.
- E unul vechi. - Va funcționa?
Trebuie.
Salut. Unde te duci cu alea?
- Le iau împrumut pentru apartament. - Nu poți s-o iei acasă.
- O aduc înapoi dimineață. - Charlie, e bolnavă.
Știu. De-asta a venit, ca să-ți dai seama ce are.
Asta nu-i ca o răceală, să știi.
- E schizofrenie. E de natură psihiatrică. - Și cum o faci bine?
Nu am cum, dar am găsit un spital care va putea s-o ajute...
N-are nevoie de spital. Uneori e obosită și se sperie...
Charlie, asta îți amintești de când aveai 9 ani. N-ai mai văzut-o demult.
Crede-mă pe cuvânt. Nu o poți face bine.
Nu-mi spune ce pot să fac. Practic, acum sunt medic.
Vrei să fii medic? Hai să vorbim ca între medici.
Avem o pacientă bolnavă mintal.
E potențial periculoasă pentru ea și pentru alții.
N-avem nici mijloacele, nici priceperea de a o ajuta, deci ce facem?
Ai spus că ar putea fi tiroida.
Știu că așa am spus, dar m-am înșelat. Îmi pare rău. Ce facem?
Fuller, avem nevoie de ajutor!
N-am terminat de vorbit.
Ce s-a întâmplat?
E pe aici pe undeva. Știu sigur.
A fost trimis într-o cutie cu donații acum câțiva ani.
Nu glumeai când ai spus că e vechi.
Doamne... are nevoie de baterie... de 9 volți.
Minunat, mai avem nevoie de o chitară electrică sau un detector de fum.
Tu vezi în birou, eu caut în laborator.
Mami, mi-e foame.
Ce păpușă frumoasă!
Te iubesc, mami.
- Cum se numește păpușa? - Sandy.
Bună, Sandy. Sunt doctor Minard. Cum te simți?
Sandy are embolie pulmonară.
Trebuie s-o operez.
Mi-e foame.
Va supraviețui! Mulțumesc.
Sfinte...
- Da, e atât de confortabil pe cât pare. - Minard, hai să ne ajuți în sală.
- Păi... sunt cam ocupată. - Unde e Clark?
- Era obosită și am trimis-o acasă. - Ea nu prea știe când să se oprească.
- Bravo, Minard. - Sigur...
Charlene, trebuie să te curățăm bine.
- Contaminez câmpul, nu-i așa? - Păi tu ești câmpul, doctore.
Imediat ce clampăm artera, va trebui să-i dai drumul, dar nicio secundă înainte.
- Își revine. - Va trebui s-o adormim la loc.
- Dacă vrei să spui ceva, acum e momentul. - Fran...
Ai avut dreptate în legătură cu masajul.
Charlene?
- Da, iubito, sunt aici. - De ce ești tot aici?
Anestezia e de vină. Nu știe ce spune.
E adormită. Să ne mișcăm.
- Gata. Am atașat stimulatorul temporar. - N-ar trebui s-o faci sub un fluoroscop?
Și cu un cardiolog, dar flămândul codri visează.
- Am mai făcut-o așa. - De unde știi că e fixat?
Crește ritmul cardiac pe monitor.
Așa. Așa. Haide. Intră odată.
- Ritmul scade. Ce se întâmplă? - Nu prinde.
Mai încearcă, amiga. Te descurci.
- Deschid plaga. - Sfinte Sisoe!
- Deschid peritoneul. - E sângele lui Fran. Intestinele lui Fran.
- Nu te uita acolo. Privește-mă. - Mâna mea în sângele și mațele lui Fran.
Nu te uita, Charlene...
Pot să miros. Am făcut sute de intervenții pe animale.
Am adus pe lume pui de hipopotam, dar asta mă depășește.
- Nu pot. Nu pot... - Nu, Charlene! Nu încă!
- La dracu! - Tensiunea e jos. Cedează.
Și ea la fel.
Pe dracu! E ceva în neregulă...
Nu pot pătrunde în ventricul.
- Haide, haide, haide. - Lasă-mă pe mine.
- N-ai experiență deloc. - A ta nu ne ajută prea mult, așa că...
Zee, dă-i afurisitul ăla de fir lui Minard.
- N-are puls. - Începe compresia.
- E lichid peste tot. - Sângerează în jurul ficatului.
Lovitura puternică de la accident. N-am putut ajunge acolo pe teren. Va trebui
- s-o deschideți. - Unde, în baie?
Nu. Aici. Doamna a vrut masaj în doi.
Va accepta o operație în doi.
- Nu primește oxigen. - Sunt la 25 de centimetri.
Firul trebuia să ajungă în ventricul până acum.
- Avem nevoie de ajutor. - Începe resuscitarea. O iau de la capăt.
- Îl aduc pe Keeton. - Să nu îndrăznești să mă părăsești acum!
- O s-o pierdem! - O s-o pierdem dacă pleci!
Oprește-te puțin.
Pot s-o fac.
Am reușit!
Am reușit.
- Lacerație de gradul 3 pe ficat. - Mai are nevoie de sânge. Pune 0 negativ.
Una e gata, mai e una. Brenner, va trebui s-o scoți de aici.
O curăț din nou pe Charlene.
- Apel de urgență pentru plastician. - Plasticianul e ocupat acum.
Nu, omule. E vorba de Charlie. Du-te.
- Ești un porc! - Dumneata ești!
- A încercat să otrăvească mâncarea! - Măi să fie. Ia uite ce-i aici.
- Ești nebună! - Ești un porc!
- A încercat să otrăvească mâncarea! - Ce s-a întâmplat? Unde e Charlie?
Încearcă să ne omoare!
Ești nebună! Ești nebună!
Liniștiți-vă... liniștiți-vă. Unde este Charlie?
El lucrează pentru ei! Încearcă să ne otrăvească mâncarea!
Teresa. Teresa, am să-ți dau un sedativ, bine?
Ce i-ai făcut? Unde e fiul meu? Ce...?
Mi-ai luat fiul! Avea doar nouă ani!
- Nu. Nu. Teresa. - Ăsta nu e fiul meu!
Gata, Teresa.
Ce-ai făcut cu fiul meu?
A văzut cineva un copil?
Are 14 ani... Charlie! Charlie!
Nu te impacienta, Fuller. Sunt aici.
Ce s-a întâmplat?
Am încercat s-o fac să n-o ia razna.
Cea mai tare.
Îndrăzneață. Dură.
Taci.
Vine elicopterul să te ducă la San Miguel pentru un stimulator cardiac adevărat.
Și după aceea...
- Ce e aia? - Cartela mea de metrou norocoasă.
Știi că metrourile din New York sunt niște latrine pe roți. Le urăsc.
Într-o zi mă urcam în trenul 4 și primesc un telefon că a murit bunica mea.
Mi-a lăsat o grămadă de bani
și eu merg cu taxiul de atunci.
Optimist. Dar nu și pentru bunica.
Oricum, după toate astea vei fi trimisă la începutul
listei, așa că pune-l pe Keeton să-l sune pe cardiologul din New York.
- Tu ar trebui. - Poftim?
Nu le dăm voie celor dragi în sală cu un motiv.
Nu vreau ca iubitul meu să ia deciziile medicale în locul meu.
Sau cea mai bună prietenă. Ai văzut-o.
N-a putut să suporte. E nevoie de cineva care nu mă place prea mult.
Eu te plac.
Părul e puțin cam mult... și toate perfecțiunile tale, dar...
Dacă mi se întâmplă ceva, tu suporți.
O să amețească.
- Ar trebui s-o oprească cineva. - Da, cineva ar trebui.
Oricare ar fi problema, nu sunt în măsură să dau sfaturi.
Am ales un iubit sezonier, stabilit în funcție de cultura de cocaină, așa că...
A trebuit să-i spun lui Charlie că mama lui e schizofrenică.
El credea că e doar obosită. Voia s-o ducă acasă.
Azi am ucis-o pe Clark, după care am resuscitat-o
și acum vrea să fiu medicul ei primar,
dar Keeton nu știe despre asta... despre nimic.
- Ai câștigat. - Nu știu ce înseamnă.
Aici erai.
Știu că nu trebuie să te deranjez la lucru,
dar n-o să crezi ce-am găsit.
O surioară pentru Cină.
Te simți bine, Mina Minard?
Putem să-i spunem Aperitiv.
Nu e vorba doar de sex și ouă, nu-i așa?
Într-un fel... speram să fie, dar nu e.
Îmi pare rău, Fuller.
- Rana ta se va vindeca foarte frumos. - Cum se simte Charlene?
E încă în operație.
Au fost niște complicații...
Dar fac tot ce se poate.
Știi ce-a spus când ne-am întâlnit?
"Sufli minunat. Poți să-ți fac cinste cu ceva de băut?"
Sunt primul oboi în orchestra Boston Pops.
Interpretam "Petrică și lupul"
la grădina zoo în care lucrează Char.
- Oboiul e rața. - Da.
Orchestra liceului. Toți cei patru ani.
Când această femeie superbă s-a dat la mine și mi-a cerut o întâlnire,
m-a zăpăcit.
A fost atât de directă, atât de sexy.
Iar acum...
tot ce văd e strănutul ei.
Poftim?
Strănută. Nu știu dacă de vină sunt alergiile,
dar o face mereu.
Și mănâncă atât de repede,
de parcă se teme să nu-i ia cineva mâncarea.
Și în 17 ani,
nici măcar o dată n-a fost cu sănătatea la pământ.
Dar cea mai mare chestie... se ține strâns.
Mereu se ține de mine atât de strâns.
Păi a făcut-o și azi, cu două oase rupte la încheietură.
- Și ți-a salvat viața. - Da.
Ideea e că atunci când te concentrezi pe lucrurile care nu-ți plac,
începi să le uiți pe cele care-ți plac,
iar lista asta e mult mai lungă.
Nu e un sanatoriu rău.
I-am sunat și pot veni să te ia dimineață,
dar trebuie să-ți dai acordul să mergi.
Nu te pot obliga. El poate să te viziteze.
- Nu poți să mi-l iei. - Atât timp cât nu știi ce e real,
atâta vreme cât îi poți face rău, eu trebuie să încerc.
Știu ce e real.
Ți-am citit jurnalul...
cel care...
cel pe care voiai să-l dai lui Charlie.
Mi-ai furat jurnalul și mă faci pe mine paranoică?
Spaniola mea e încă în stadiu de dezvoltare
și am pus o asistentă să traducă.
"Fără scaune de plastic."
"Jucăm oceane, dar, Iisuse, chiar și așa"
"în genunchi galben, tatăl și copiii..."
Știu ce e real.
"Gura lui, el crede, e sânge, dar nu deșertul",
"un tunel înăuntru. Știi că parcarea ta aruncă foc."
"16 îngeri asasinează în radio fotbal pisica mea."
"Pisica mea. Pisica mea."
Știu ce e real.
Minard! Ai rasolit-o rău de tot azi.
Ai renunțat la o zi pe cinste în sala de operații.
- Operație dublă, victorie dublă. - Grozav. Minunat. Felicitări.
Te las să te ocupi de astea pe-aici. Fug să văd ce face Clark.
Nu trebuie să pleci... pentru asta.
Făcuse febră, tensiunea scădea,
i-am făcut o ecocardiogramă și am găsit endocardită.
De ce nu mi-ai spus?
I-am pus un stimulator temporar, a fost într-o stare precară o vreme.
- Dar a mers. - M-ai mințit în față.
N-am mințit.
Am respectat confidențialitatea medic pacient.
Ce dracu tot vorbești?
- Procură permanentă? - Acum eu iau deciziile medicale.
Cum să nu. Unde e graficul ei?
Penicilină? Trebuia să ia vanco. Și dopamină? Încerci s-o ucizi?
- I-a crescut tensiunea. - Levofed.
Are nevoie de suport cronotrop
- pentru blocaj. - Ascultă, tu lucrezi pentru mine.
Apreciez feedbackul tău, dar Clark e pacienta mea
- și așa o să meargă tratamentul meu. - Feedbackul meu?!
Până se trezește și poate vorbi cu tine,
trebuie să stai cuminte...
domnule.
Ai vorbit cu Keeton?
Șeful nu e în dispoziția necesară.
Dar e vreodată?
Ascultă... o să-și revină el.
- Ea e în viață datorită ție. - E în viață datorită lui Minard.
Eu m-am blocat. N-am putut...
E în viață datorită lui Minard.
Nu-mi da drumul.
Acum că te-am recăpătat, nicio șansă.
E un loc foarte bun. Are chiar și fotbal.
Joci vreodată?
Eu sunt chiar bun.
Abia aștept să văd. Poate mâine.
Trebuie să ajung întâi în oraș să cumpăr niște cafea.
Ai avut dreptate. Prietenul tău e un medic foarte bun.
Da. Da...
Nu trebuie să cânți. Nu mai sunt copil.
Nu. Nu cânta.
Nu cânta. Nu cânta.
Credeam că v-ați săturat de giugiuleli până acum.
Mi-a spus asistenta că e împotriva regulilor clinicii.
I-am spus să se ducă naibii.
De data asta am să trec cu vederea.
Va trebui. Prietena nu-mi dă drumul.
Am nevoie de o imagine din spate a tunsorii, pentru referință.
Ca doctor, trebuie să te sfătuiesc să nu vorbești cu gura plină
din cauza riscului mare de sufocare, deci continuă să mesteci.
Știu că e vremea culesului sau cum îi zice
și n-aveam de gând să mă întorc până nu se termină, dar la dracu.
Toată lumea de aici mă știe o prostituată ieftină...
Așa că în loc să mă agăț
de acel mic lucru important,
o să mă concentrez pe ce-mi place la tine
și cât pot să stai fără respirație pentru că...
- Ai nevoie de manevra Heimlich? - Nu.
- Mi-e bine. - Și mie.
Ascultați-mă! Vine o furtună.
Trebuie să ne apucăm de treabă în acest moment
și să muncim toată noaptea până terminăm!
- Haideți! Mai repede! - Ce e?
A simțit că picură, se apropie furtuna.
- Putem merge înăuntru să mâncăm. - E vorba de recoltă. Să nu plouă pe ea.
Suntem în pădurea tropicală.
N-o putem culege udă.
Culesul o agită și acum e coaptă.
Trebuie s-o băgăm în hambar la noapte, altfel pierdem toată recolta.
Să mergem!
Așteaptă!
Mateo!
Grăbiți-vă!
- Spune-mi ce să fac. - Haide.
Prinzi de la rădăcină și răsucești. Bine?
- Bună. - Bună!
Te las singură un minut...
- Vrei să-mi spui ce e asta? - Îi dă lui Minard puterea să...
Știu ce este.
La ce te-ai gândit?
Nu vreau să sfârșesc ca ea. Dacă se întâmplă ceva rău,
nu vreau să ajung conectată la mașinării.
N-am vrut să te pun în acea postură.
Nu te poți compara cu Abby.
Să recunoaștem, Ben...
Ai un anume tip...
Vrei să spui că sunt atras de... femeile neajutorate conectate la aparate?
Ei bine, dacă nebunia junglei se potrivește...
Te iubesc...
Dar te ții prea strâns.
A sosit elicopterul.
Hai să te duc în el, bine?
E în regulă dacă intru?
Tipul ăla urât mirositor fără degete s-a mutat acolo, iar eu a trebuit să plec.
N-am nevoie de dădacă, înțelegi?
Am spus eu că ai nevoie?
Cred că poți să stai aici dacă vrei.
Ar fi frumos.
Mulțumesc, micule porumbel.
Minard, ai pierdut vreodată pe cineva?
Poftim?
A murit cineva care îți era drag?
Da. Bunica mea.
Buni.
Trist.
Soția mea a fost împușcată, iar eu n-am putut să fac absolut nimic.
Și cred că ți-ai ieșit din minți dacă îți închipui că mai permit asta încă o dată.
Ești concediată.
- Ce? - Stai așa, Keeton.
Nu se schimbă nimic. Sunt încă medicul ei.
Și unde o să practici?
Eu am fost singurul dispus să-ți dea o slujbă după ce l-ai ucis pe copilul ăla.
Pleacă din clinica mea.
Subtitrarea Andrada2003-BlackAmber/SubTeam pentru www.subs.ro
Comentarii pe www.tvblog.ro Transcript www.addic7ed.com